Prva etapa v Pirenejih ni prinesla večjih presenečenj, favoriti za deseterico so se tokrat odločili, da še za en dan oder prepustijo ubežnikom. Francoze je z drugo zmago na letošnjem Touru še enkrat navdušil Julian Alaphilippe, vsi na dirki pa razmišljajo le o današnji 65-kilometrski etapi v Pirenejih, s katero se dirka po Franciji vnovič podaja v neznano.
Po ponedeljkovem dnevu premora je sledila »ogrevalna« pirenejska etapa, ki je bila kot nalašč za ubežnike, boj za mesta v ospredju je bil hud, tempo pa v prve pol ure dirkanja peklenski. Nato pa se je zapletlo, lokalni kmetje so z balami sena želeli onemogočiti prehod kolesarjem in tako izkazati svoje nestrinjanje z vladno politiko, policisti so jih razgnali tudi s solzivcem, nekaj pa ga je na smolo kolesarjev prineslo tudi v glavnino.
Direktor dirke Christian Prudhomme je za nekaj minut ustavil etapo, da so kolesarji dobili zdravniško pomoč. »Kaj je bilo to, solzivec? To pa je nekaj novega, bilo je zelo neprijetno, še nekaj kilometrov zatem sem težko dihal, preostali pa so imeli težave z očmi. Težko je reči kaj drugega kot bizarno,« je incident v cilju opisal Dan Martin.
Na srečo se ni ponovilo črno leto 1995
38
kilometrov vzpona bo na današnji etapi, ki je sicer skupno dolga 65 kilometrov.
Dirka se je nadaljevala, v ospredje se je odpeljala velika ubežna skupina in na cesti se je vzpostavil red, nato pa je Philippe Gilbert obudil temne spomine iz zgodovine francoske pentlje. Na spustu z Portet-d'Aspeta je leta 1995 padel Italijan Fabio Cassartelli in izgubil življenje, eden najbolj črnih trenutkov v zgodovini Toura pa bi se kaj kmalu ponovil včeraj, saj je na isti cesti Gilbert prehitro pripeljal v ovinek, kar katapultiralo ga je čez varnostni zid. Na srečo padec ni bil prav visok, tako da jo je Belgijec na prvi pogled odnesel le z urezninami in po zdravniški oskrbi pripeljal do cilja etape. Tam je sledil podrobnejši pregled, ki je pokazal, da si je Gilbert zlomil eno od kosti v kolenu, a je kljub temu zdržal še 50 kilometrov in pripeljal do cilja!
Prislužil si je nagrado za najbolj borbenega kolesarja v 16. etapi in se tako poslovil od dirke po Franciji, saj današnje etape ne bo startal. QuickStep je svojo nalogo že izpolnil, pomemben del ekipe je bil tudi Gilbert, ki bo zagotovo ostal v spominu kot eden od junakov letošnjega Toura.
V zaključku etape je dirka prvič letos zapustila Francijo, nekaj kilometrov so kolesarji prevozili na španskih tleh in se vzpeli na zaključni vzpon na Portillon, od koder jih je do cilja ločil le še 10 kilometrov dolg spust. Prvi je vrh prečkal Adam Yates, a mu je bil za petami verjetno najboljši spustaš na tem Touru Julian Alaphilippe, Yates je v enem od ovinkov pretiraval in pristal na tleh, Francoz pa se je odpeljal drugi zmagi naproti. »Poznal sem zadnji vzpon in spust, zato sem vedel, kje lahko tvegam, a sem bil po padcu Gilberta vseeno previdnejši. Zame je bila to ena najtežjih etap, noge so me pekle ves čas, zato je še toliko bolj neverjetno, da sem že drugič zmagal,« je v cilju razlagal Alaphilippe, ki bo do Pariza skoraj zagotovo pripeljal tudi pikčasto majico najboljšega hribolazca.
V glavnini ni bilo resnejših napadov, poskušal je le Mikel Landa, a je tudi Španec hitro odnehal, zato so favoriti brez dirkanja na nož preživeli tudi 16. etapo, kar je presenetilo Gerainta Thomasa: »Pričakovali smo, da nas čaka kopica napadov, na koncu pa je bil dan zelo miren, kar je vedno lepo, ko si v vodstvu.«
Napad od starta bi bil »samomorilski«
![Profil 17. etape Toura](/media/images/20200910/134545.width-660.jpg)
Profil 17. etape Toura
Že danes bo zgodba povsem drugačna, pred kolesarji sta 65 kilometrov dolga etapa in start, kakršnega na kolesarski dirki še ni bilo. Kolesarje bodo organizatorji razvrstili na startna mesta kot pri motociklističnih dirkah, prvih 20 bo startalo skupaj, nato pa bodo sledile baterije 20 kolesarjev, a bodo razlike med njimi minimalne. Takoj po startu sledi prvi vzpon dneva na Peyresourde, za konec jih čaka še Col de Portet, z 2215 metri najvišja točka letošnjega Toura. Nihče točno ne ve, kako bo na razplet dirke vplival spremenjen startni postopek, vsi pa se strinjajo, da bi bila prav ta etapa lahko odločilna.
»Mogoče se bodo napadi začeli že takoj po poku startne pištole, čeprav bi bilo to precej tvegano, saj je pred nami težak dan. Zaključni vzpon je verjetno najtežji na vsem Touru, zato bi bil napad od začetka samomorilski, a smo pripravljeni tudi na to. Zagotovo nas čaka nor dan, ko bomo ves čas na limitu,« se težavnosti izziva pred njim zaveda nosilec rumene majice. Skupno karavano v 65 kilometrih čaka 38 kilometrov vzpona in več kot 3100 višinskih metrov, prav takšne eksplozivne etape pa bi bile lahko voda na mlin Primoža Rogliča. Slovenski adut za zdaj deluje zelo dobro, in če bo ponovil napad iz sobotne etape, potem bo naskok na oder za zmagovalce v Parizu vse bolj verjeten.
Preberite tudi reportažo iz Kisovca, kjer stiskajo pesti za Primoža Rogliča, ter napoved njegovega dobrega prijatelja Jana Tratnika za zadnji teden Toura.
Komentarji