![Preden prvič po odločitvi ponovno stopi na tehtnico, glavni namen ne bi smel biti zmanjšanje telesne mase, temveč povečanje sposobnosti prenašanja in obvladovanja telesa pri izhodiščni telesni masi. FOTO: Phil Noble Reuters](https://www.delo.si/media/images/20220215/1133076.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Debelost in hujšanje sta dva izmed starejših izrazov in sta korenito vplivala na dojemanje motenj hranjenja ter presnove. Vsekakor sta bila v marsikaterem obdobju zgodovine uporabna, v sodobnem času strokovnega in znanstvenega razvoja družbe pa ima njun pomen označevalen, obsojajoč in povečini negativen prizvok.
Izraza temeljita predvsem na preprostih meritvah (telesna masa) in oceni telesa »čez prst« (videz posameznika ali izračun razmerja med telesno maso in višino).
Natančnejše preučevanje človeškega telesa odkriva in potrjuje, da ima lahko na primer tudi človek, ki na videz ni debel, mnogo prevelik delež maščobne mase v telesu. S preprostim opazovanjem in oceno je bila taka oseba v preteklosti razumljena kot tista, ki z vidika čezmerne telesne teže nima nikakršnih tveganj, pa se je ob dolgoročnih raziskavah in ugotovitvah izkazalo nasprotno.
Tudi med pretirano čezmerno težkimi oziroma »debelimi« osebami je lahko razlika: dve osebi imata enake vrednosti – obe tehtata 100 kilogramov in sta visoki 170 centimetrov. Prva ima 60 kilogramov mišične mase, druga pa 30. Samo enkrat lahko ugibate, katera je bolj nagnjena k zdravstvenim težavam in se mogoče tudi manj prijetno počuti, tako telesno kot duševno. Natančnost pregleda in meritev je ključna pri nadaljnjih ukrepih in strokovni obravnavi!
Treba je sprejeti in se zavedati, da čezmerna telesna teža in odvečna maščobna masa nista lastnosti, ki posamezniku v sodobnem načinu življenja kakor koli koristita.
Ocenjevanje čezmerne telesne teže brez posebnih pripomočkov najpogosteje temelji na oceni razmerja med telesno težo in višino, imenovano tudi indeks telesne mase (kratica ITM ali angleško BMI). Tak način določanja je zelo približen in loči kritično čezmerno težke osebe od preostalega ljudstva.
Njegova velika slabost je, da ne vsebuje nikakršnega podatka, ki bi nakazoval na prevelike količine maščobnega tkiva v predelu trebuha in notranjih organov. Posredni tak podatek je lahko obseg trebuha, ki pa zelo čez prst ocenjuje stanje odvečne maščobe – tak podatek dodatno potrebuje vsaj strokovni vidni pregled oblike telesa. Vse omenjene vrednosti so sicer uporabne, vendar potrebujejo natančnejšo opredelitev količine mišic in maščobe posameznika.
Merjenje debeline kožnih gub na različnih delih telesa ter po vnaprej znanih formulah za izračun količine mišic in maščobe sicer natančneje opiše stanje posameznika, vendar od merjenca zahteva znanje in natančnost meritev, v vsakem primeru pa je zaradi vnaprej določenih formul lahko pri določenih osebah premalo natančno.
Hitre in sodobne meritve čezmerne telesne mase in odvečne maščobe lahko z upoštevanjem strokovno utemeljenega postopka hitro in natančno opravimo na profesionalni tehtnici z ročaji, ki med meritvijo telesne mase čez stične točke (stopali in dlani) v telo spusti blag nezaznaven električni tok ter iz različne upornosti tkiva telesa in vstopnih podatkov (starost, telesna višina, teža) izračuna delež mišic, maščobe, vode, mineralov ter z vidika zdravja pomemben fazni kot (kazalec celične presnove in morebitnih vnetnih procesov).
Pomembno je poudariti, da sodobne meritve izmerijo količino maščobe natančneje in jo delijo na: a) količino maščobe, ki je v podkožju; b) količino maščobe, ki obdaja notranje organe – pri povečani količini je ta kritična in lahko precej neugodno vpliva na dolgoročno zdravje in počutje.
Posameznik, ki se odloči zmanjšati telesno maso, mora vedeti, da je treba natančneje določiti cilje takega procesa. Preden prvič po odločitvi ponovno stopi na tehtnico, glavni namen ne bi smel biti zmanjšanje telesne mase, temveč povečanje sposobnosti prenašanja in obvladovanja telesa pri izhodiščni telesni masi.
V celotnem procesu, še posebno pa na začetku, so pomembni štirje cilji: a) izboljšanje obvladovanja telesa z učenjem pravilne izvedbe vaj/vadbe in načina premikanja; b) povečanje količine mišične mase; c) usklajenost gibalne dejavnosti s prehranskim vnosom (čas, pogostost, količina in vsebina vnosa); d) splošno povečanje količine gibalne dejavnosti in umestitev v lasten način življenja. Ob redni, strukturirani in dolgoročni telesni vadbi s strokovno podlago bodo učinki na zmanjševanje odvečne maščobe prišli sami od sebe kot posledica povečane porabe energije in urejenega vnosa energije s prehrano.
Za osebo, ki se odloči za zmanjševanje odvečne maščobe, je izredno pomembno, da napredek spremlja glede na več kazalnikov (napredek v mišični moči, povečanje količine mišične mase, izboljšana koordinacija gibanja in obvladovanje telesa, izboljšana srčno-žilna in dihalna zmogljivost, zmanjšan obseg trebuha, raven splošnega počutja in spočitosti/utrujenosti, kakovost spanja, psihološki kazalniki).
Če je le možno, naj bo merjenje telesne mase le sredstvo spremljanja procesa, če gre v pravo smer, in ne temeljno vrednotenje učinkov lastnega truda, vsaj ne kratkoročno. Kot eden izmed kazalnikov pa je meritev telesne mase uporabna v daljšem časovnem obdobju (na primer spremljanje na enega do tri mesece).
Dejstvo je, da merjenje telesne mase ni dovolj natančen kazalnik napredka, kar pa ne pomeni, da je ni smiselno redno meriti (denimo večkrat tedensko) ter s tem spremljati nihanja rezultata. Prav tako lahko s tehtanjem pred vadbo in po njej merimo predvideno količino vnosa izgubljene tekočine, ki je nujna za zdravje in prijetno počutje.
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji