![Lovro Kos se je v tej sezoni utrdil med elitno deseterico v svetovnem pokalu. FOTO: Jože Suhadolnik/Delo](https://www.delo.si/media/images/20240320/1670577.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Ne glede na to, kako se bodo razpletle tekme v Planici, bo iztekajoča se zima za Lovra Kosa daleč najuspešnejša doslej v svetovnem pokalu. Vrhunski 24-letni smučarski skakalec iz Rudnika pri Moravčah je med drugim slavil prvi zmagi med elito in se v skupnem točkovanju utrdil med najboljšo deseterico, kar ima toliko večjo težo, če vemo, da je prvo priložnost dobil šele na peti tekmi sezone.
»Zmaga je zmaga, toda morda mi je tista iz Lahtija vseeno malo bolj pri srcu. Zadoščenje je bilo kanček večje.«
»Bolj zaradi potrditve, saj sem (si) še drugič dokazal, da sem lahko z dobrimi skoki in malce sreče tudi jaz na vrhu.«
»Hvala lepa, vzamem! Na začetku sezone me sploh ni bilo v svetovnem pokalu, do začetka norveške turneje pa sem osvojil skoraj 700 točk.«
Planico bi nekako primerjal z novim letom, takrat zaključiš sezono, imaš zabavo, odideš na dopust in po vrnitvi spet začneš priprave.
Lovro Kos
»Seveda me je glodal. Spraševal sem se, ali res skačem tako slabo ali me ločijo le malenkosti. Izkazalo se je, da mi ni manjkalo veliko. Skakal sem dobro, manjkala sta le mirnost in pika na i, da bi se povzpel stopnico višje.«
»Bil sem žalosten. Kot sem že omenil, sem začel dvomiti o sebi, a že čez dve, tri ure sem začel drugače gledati na to. Ko se zdaj ozrem nazaj, je bila to edina odločitev, ki jo je lahko Robert sprejel, obenem edina dobra zame. Če bi mi dal še enkrat možnost, da na začetku ostanem doma in nato osvojim toliko točk, ali da grem že takoj zraven, pri čemer pa se ne ve, kaj se bo zgodilo, bi takoj izbral prvo možnost.«
»Sčasoma se je vrnila stanovitnost. Na treningih ni bilo več takšnih nihanj. Ko sem vadil z ekipo B, so mi zatrjevali, da skačem na visoki ravni. Na srečo se mi ni bilo treba prebijati nazaj prek celinskega pokala, v katerem je letos konkurenca peklenska. Po mojem se je z istim skokom v tem tekmovanju težje prebiti med najboljših šest kot v svetovnem pokalu med deseterico.«
»Tako zelo so strnili konkurenco. Že prej je bilo težko v celinskem pokalu skočiti na stopničke, nato pa so zaradi zmanjšanja kvot vse močne reprezentance izgubile po enega tekmovalca v svetovnem pokalu, ki se mora zdaj dokazovati v 'drugi svetovni ligi'. To se zelo pozna.«
»Toda okrog leta 2010 smo v klubu ostali le še trije. Nato je eden zaradi boljših razmer za trening prestopil k SSK Mengeš, drugi pa je začel obiskovati srednjo šolo v Ljubljani, kjer je začel tudi trenirati. Zatem sem še jaz prestopil k Iliriji.«
»Vpisal sem se na gimnazijo Franceta Prešerna in v Kranju opravil tri treninge. Bil sem še mlad, vendar sem imel tam nelagoden občutek, zato sem se vrnil v klub. Spomnim se, da me je trener Jaroslav Sakala vprašal, zakaj ne vztrajam v Kranju, pa sem mu odvrnil, da mi je tam čudno trenirati in da se pač bolje razumem s klubskimi kolegi. Še enkrat me je vprašal, ali menim, da je to pravilna odločitev, pa sem mu rekel, da bomo videli. Menim, da sem se odločil pravilno, ne bom pa trdil, da je to edina prava pot. A v mojem primeru je bila odločitev dobra. Zelo sem hvaležen trenerjem pri Iliriji, ob Sakali še Roku in Žigi Mandlu ter Klemnu Kobalu, ki so mi stali ob strani.«
Lovro Kos je sicer ob koncu norveške turneje, na kateri je v končni razvrstitvi zasedel 14. mesto, zbolel, vendar pa bo – tako kot Peter Prevc – nared za jutrišnje kvalifikacije v Planici (z začetkom ob 10. uri), zagotavljajo v slovenskem taboru.
»Najprej na Vegovo elektrotehniško gimnazijo, na katero sem hodil dve leti. Ker pa razredničarka in ravnatelj nista imela posluha za vrhunski šport, ki zahteva veliko treningov, zaradi katerih sem pogosto manjkal pri pouku, sem se odločil nadaljevati šolanje za elektrikarja na Srednji šoli tehniških strok v Šiški. Tam so mi šli veliko bolj na roke. Tako sem prišel do poklicne izobrazbe.«
»Da, da to je bil že zato, ker je prihajal iz istega kraja. Nanj smo gledali kakor na Petra Prevca – kot na ikono. Slovenija je imela veliko dobrih skakalcev, a najbolj smo si zapomnili prav Primoža in Petra.«
»Z njim sem imel zelo malo stikov, pred kakšnimi tremi, štirimi leti smo skupaj igrali odbojko. Mama mi je rekla, da mi je na eni od otroških tekem čestital in podelil nagrado, a sem bil takrat še tako mlad, da tega nisem povsem dojel.«
»Bil mi je vzornik in mentor, brez da bi mi karkoli svetoval. Že s tem, ko sem ga opazoval, sem se veliko naučil. A ne le jaz, vsi, še največ pa Timi Zajc, ki si je v zadnjih dveh letih s Petrom delil sobo na tekmovanjih. Škoda, da se je odločil končati kariero, sploh po dosežkih, ki jih niza v zadnjem času.«
Najraje sem s svojim dekletom Lejo. Ali greva kam na sprehod ali pa sva samo doma in sestavljava lego kocke.
Lovro Kos
»Da. Če gre kaj po zlu, se jezim le nase. Nisem takšen, da bi lahko krivdo prevalil na druge.«
»Zaradi mene naj ostane, kot je. Pravil naj nekaj časa tudi ne spreminjajo. Če jih bodo, bodo spredaj tisti, ki se bodo najhitreje prilagodili novi opremi.«
»Najraje sem s svojim dekletom Lejo. Ali greva kam na sprehod ali pa sva samo doma in sestavljava lego kocke. Zdaj se bova lotila Pisarne, rad bi sestavil še Vojno zvezd, ki ima 10.000 kock, Titanik in Eifflov stolp. To me sprošča.«
»Rad tudi šivam, na primer majice ali kakšne druge manjše stvari.«
»Želim si podaljšati osebni rekord (236 m iz Planice 2021), kot mnogi pa bi rad nekega dne osvojil tudi veliki kristalni globus, zlatega orla, zlato kolajno na OI in zlato 'snežinko'. Cilji so visoki, bomo pa videli, ali mi jih bo uspelo uresničiti.«
»To je spektakel v pravem pomenu besede. Ko gledaš nekoga, kako poleti do 240 metrov, vidiš, kako je srečen, ti si vesel zanj, gledalci so navdušeni. To je težko opisati z besedami.«
»Z Lejo bova odpotovala na Fuerteventuro, kamor naju je povabil moj sponzor.«
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji