![Aleksej Venediktov, glas radia Eho Moskve, se še vedno oglaša po kanalu Youtube. FOTO: Kirill Kudryavtsev/Afp](https://www.delo.si/media/images/20220427/1183289.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Desetletja je bil eden osrednjih glasov neodvisnih medijev v Rusiji, toda ko je režim predsednika Vladimirja Putina prejšnji mesec ugasnil radio Eho Moskva, se je tudi njegov dolgoletni urednik Aleksej Venediktov zavedel, da je konec pomembnega obdobja. »Rusija je nazadovala v vsakem pogledu, zame je, kot da bi šla 40 let nazaj,« je dejal v intervjuju za francosko tiskovno agencijo AFP.
Omenjenemu radiu se je pridružil na samem začetku leta 1990 in ga vodil skozi dve desetletji Putinovega vladanja – vse dokler ruski predsednik ni poslal svojih čet v Ukrajino. »Zdaj smo nekje okoli leta 1983 … Vojna je v Afganistanu, disidente so nagnali ali vrgli v zapor, v Kremlju je Jurij Andropov,« je spomnil na čas šestega vrhovnega voditelja Sovjetske zveze, ki je podobno kot Putin najprej služil v tajni obveščevalni službi KGB.
Šestinšestdesetletni Aleksej Venediktov, nekdanji učitelj zgodovine, je s svojimi bujnimi kodrastimi lasmi ena od najbolj prepoznavnih osebnosti liberalnih ruskih medijev. Radiu Eho Moskva, ki je začel oddajati avgusta 1990 in postal simbol novih medijev svobode, se je pridružil kot novinar, leta 1998 pa je postal odgovorni urednik in »preživel« celo v časih hudih pritiskov na neodvisne medije. Venediktov ne skriva, da je tako tudi po zaslugi znancev na visokih položajih, ki jih v šali imenuje »pivski prijatelji«. Ves čas je bil med redkimi novinarji v Rusiji, ki so odprto kritizirali Putina, in ko so goreči uradniki hoteli posredovati, je menda sam predsednik rekel: »Ne, pustite jim delati.«
Toda to se je spremenilo, ko je Rusija napadla Ukrajino, kar so na radiu Eho Moskva opisali kot »politično napako«. Prvega marca je radio nehal oddajati, kmalu ga je upravni odbor, v katerem ima večino glasov državni energetski gigant Gazprom, zaprl. Frekvence v Moskvi in nekaterih drugih mestih je prevzel Radio Sputnik, ki je v državni lasti. »Razumem (Putinovo) logiko: nismo smeli obstati, saj mora biti v takih operacijah propaganda totalna,« je dejal med pogovorom v eni od moskovskih restavracij. V preteklih letih je srečal tudi Putina, toda »nikoli nista govorila enakega jezika«, kajti ruski diktator je prepričan, da so mediji instrument države.
Čeprav so mnogi ruski novinarji zapustili domovino, tega ne namerava storiti, ker meni, da lahko kredibilnost pri ljudeh ohrani le, če se prebija skozi enake težave kot oni. Konec aprila je režim Venediktova označil za »tujega agenta«, podobno kot urednik Nove Gazete in nobelov nagrajenec za mir Dmitrij Muratov je dobil tudi on nenavadne grožnje, med njimi so podoba svinjske glave s kodrasto lasuljo in antisemitske nalepke, ki jih je našel na vhodnih vratih. Tudi delati ni nehal, še vedno se glaša po kanalu Youtube in tudi govori o rusko-ukrajinskem konfliktu, saj vztraja, da morajo Rusi vedeti, zakaj se je to zgodilo in zakaj trpijo.
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji