Nekdanji odlični jugoslovanski oziroma srbski košarkar
Vlade Divac je eden izmed sedmerice košarkarjev lige NBA, ki se lahko pohvalijo s 13.000 točkami, 9000 skoki, 3000 podajami in 1500 blokadami. Zdaj je postal nesmrten, saj je bil sprejet v hram slavnih severnoameriške lige NBA, med zahvalnim govorom pa ni pozabil na svoje korenine.
Med zahvalnim govorom se 51-letni Divac ni pozabil zahvaliti vsem pomembnim ljudem, ki so ga vsa ta leta obkrožali, spregovoril pa je tudi o odnosih med košarkarji iz nekdanje Jugoslavije. »Ljudje z Balkana smo kot disfunkcionalna družina. Lahko se tepemo, kregamo, a na koncu smo družina. Zame je bila košarka vedno ljubezen,« je dejal Divac, eden izmed vodilnih mož pri moštvu Sacramento Kings.
Divac je postal drugi srbski košarkar v hramu slavnih lige NBA, potem ko je ta čast leta 2004 pripadla
Draženu Dalipagiću, skupno pa peti košarkar z območja nekdanje skupne države. Status nesmrtnih košarkarskih legend imajo tudi Hrvati
Dino Rađa,
Dražen Petrović in
Krešimir Ćosić.
![Med zahvalnim govorom se ni pozabil zahvaliti vsem pomembnim ljudem, ki so ga vsa ta leta obkrožali. FOTO: Omar Rawlings/Afp](/media/images/20200719/517674.width-660.jpg)
Med zahvalnim govorom se ni pozabil zahvaliti vsem pomembnim ljudem, ki so ga vsa ta leta obkrožali. FOTO: Omar Rawlings/Afp
»Za izbor v hram slavnih sta mi čestitala tudi
Bogdan Bogdanović in
Nemanja Bjelica. Zahvalil sem se jima in jima dejal, da bom sprejel le zlato odličje, tako da upam, da bosta v Sacramento prinesla zlato,« pa je Divac dejal za Glas Amerike. Srbska košarkarska reprezentanca namreč trenutno odlično nastopa na svetovnem prvenstvu na Kitajskem, kjer je med glavnimi favoriti za končno slavje.
Divac, ki ga je na izboru lige NBA leta 1989 izbrala ekipa Los Angeles Lakers, se je proslavil tudi v reprezentančnem dresu. Z največjih tekmovanj ima šest odličij, štiri zlate in dve srebrni. V letošnji generaciji so bili v hram slavnih sprejeti še
Carl Braun,
Chuck Cooper,
Bobby Jones,
Sidney Moncrief,
Jack Sikma,
Teresa Weatherspoon in
Paul Westphal.
Komentarji