![Poglavitna premisa Uberjeve pravne taktike je bila, da se je oklical za informacijsko in ne prevozno družbo, ker da ponuja zgolj programje za organizacijo prevozov, ne pa tudi prevozov samih. FOTO: Mike Blake/Reuters](https://www.delo.si/media/images/20220731/1249596.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Zbirka kar 124.000 dokumentov, med katerimi je bilo vse od sporočil elektronske pošte do zapisnikov s sestankov in poslovnih poročil, pretežno potrjuje tisto, kar smo opazovalci področja že dolgo slutili. To je, da so pri Uberju v prvih letih delovanja zavestno želeli na silo doseči spremembe zakonodaj v državah po svetu v smereh, ki bi podjetju olajšale prodor na trg in zmanjšale stroške poslovanja. Na eni strani so zelo agresivno lobirali v samih vrhovih politike, tudi v razvitih zahodnih državah. Na drugi strani – in to je za družbo najbolj kočljivo – pa so povsem vede in načrtno kršili lokalne zakonodaje, predvsem glede delavskih pravic. Vir teh dokumentov je Mark MacGann, nekdanji Uberjev lobist. Pravi, da se je za žvižgaštvo odločil zato, ker je po izkušnjah po svetu sprevidel, da je družba obljubljala nerealne reči oziroma ustvarjala lažno sliko o potencialih in dobrobitih gig ekonomije v prevozni panogi.
Celoten članek je na voljo le naročnikom.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji