![Pred tremi desetletji je bil mobilni telefon za večino prebivalcev nedosegljiv, zdaj ga uporablja 97 odstotkov odraslih, kažejo podatki Sursa.
FOTO: Jure Eržen/Delo](https://www.delo.si/media/images/20211104/1062807.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Sprejemali smo jih z različnimi občutki; nekateri so planili po novih možnostih komunikacije, drugi so se jih izogibali kot simbola povzpetnikov ter prisegali, da se s to rečjo nikoli ne bi pokazali na ulici. Le nekaj let zatem so se vile vrste pred prodajalnami in prej ali slej je bil vsak dosegljiv na mobiju. Trideset let razvoja mobilne telefonije v Sloveniji bodo na razstavi, odprti od torka do konca prihodnjega leta, prikazali v Muzeju pošte in telekomunikacij. Poimenovali so jo – kako drugače kot – Halo! Kje si?
Mobilni telefoni so v zadnjih desetletjih nedvomno za vselej spremenili naš način komunikacije in se tako premeteno prepletli z našim vsakdanjim življenjem, da bi prej varčevali pri nakupu osnovnih življenjskih potrebščin kot pri mobilnem telefonu, kakor je pokazala nedavna raziskava, ki jo je inštitut Mediana opravil za Delo. In čeprav je bil napredek bliskovit, mnogo hitrejši, kot smo si lahko predstavljali, v Tehniškem muzeju Slovenije oziroma njihovi izpostavi, Muzeju pošte in telekomunikacij v Polhovem Gradcu, opozarjajo, da so ideje precej starejše.
Izhodišče razstave, ki pripoveduje o treh desetletjih mobilne telefonije v Sloveniji, je znanstvenik in izumitelj Nikola Tesla, ki je leta 1926 v intervjuju z ameriškim novinarjem Johnom B. Kennedyjem takole opisal svojo vizijo: »Z neizogibnim razvojem brezžičnih komunikacij se bo celoten planet spremenil v velike možgane. Z drugimi ljudmi bomo lahko ne glede na razdaljo med nami govorili kjer koli, kadar koli. Telefonija in televizija bosta napredovali tako, da bomo druge lahko ne le slišali, temveč tudi videli, kot bi bili čisto blizu, pa vendar bodo na tisoče kilometrov stran. Tehnologija bo obenem postala tako kompaktna, da bo tovrstno telefonsko napravo mogoče nositi v prsnem žepu.«
Petinšestdeset let pozneje je kot samostojna država nastala Slovenija; le malo po osamosvojitvi, oktobra leta 1991, je takratno Združenje PTT-organizacij Slovenije ustanovilo družbo Mobitel, ki je postala sinonim za mobilne komunikacijske naprave, ki so se – tudi zaradi všečnih oglasov – počasi začele vpletati v vsakdanjik prebivalcev. Prav na današnji dan pred 30 leti, 5. novembra leta 1991, je bil Mobitel vpisan v sodni register (dvajset let pozneje se je združil s Telekomom Slovenije).
Prve naročnike so PTT-podjetja začela pridobivati v letu prej. Oglas za telefon v avtomobilu je bil denimo že na začetku leta objavljen v Gorenjskem listu. Na voljo je bilo 600 priključkov, cena pa visoka: 99.000 dinarjev oziroma 14.130 nemških mark, znanih po kratici DEM. Prvo bazno postajo so priklopili 27. junija leta 1991 v Ljubljani, prve mobilne telefone pa so naročniki dobili na začetku septembra. Ker so do takrat prodali polovico priključkov, se je njihova cena celo znižala in znašala »le« 7800 DEM, mesečna naročnina pa približno 100 DEM, je mogoče izvedeti v spremnem besedilu razstave, ki je nastala pod vodstvom kustosinje dr. Estere Cerar in je sestavljena pretežno iz predmetov, ki jih v muzeju že imajo. Eden najdragocenejših je gotovo Iskrin wanderer, ki priča o tem, da smo imeli v Sloveniji že v tistem času veliko znanja o mobilni telefoniji, je poudarila Cerarjeva.
Ob ponudbi prvih NMT-mobilnih telefonov si verjetno nihče ni predstavljal, kako bliskovit razvoj bo mobilna telefonija doživela v samo tridesetih letih in kako bo vplivala na naše vsakdanje življenje.
Estera Cerar
Mobilni telefon wanderer iz leta 1992 je prvi slovenski mobilni telefon in tudi edini, ki je večinoma plod slovenskega razvoja in znanja. Razvili so ga v Iskri Telemobil v sodelovanju s tržaškim podjetjem Electra, zasnovan pa je bil tako, da ga je bilo mogoče vgraditi v avtomobil. A ker je imel lastno napajanje, je bil primeren tudi kot prenosni telefon. Pri razvoju te 2,5 kilograma težke naprave z merami 23,7 krat 21,6 krat 5,9 centimetra je sodeloval inženir elektrotehnike Leopold Šolc, eden od pomembnih pričevalcev za razstavo.
Wanderer je nastal v zanimivih okoliščinah. Jugoslovanska PTT-zajednica se je že konec 80. let odločila za nordijski sistem mobilne telefonije, imenovan NMT, a na nekoliko nižjem frekvenčnem območju (410 MHz), saj so bile tiste običajne na 450 MHz rezervirane za Jugoslovansko ljudsko armado. Leopold Šolc je zapisal: »Praktično naj bi se uvajanje mobilne telefonije začelo že s poletno univerzijado leta 1987 v Zagrebu. Žal dlje od ideje niso prišli. Morda je bil glavni vzrok za neuspelo implementacijo to, da takratni predpisi niso dovoljevali uporabe frekvenčnega pasu, ki so ga zasedali mobilni telefoni predpisa NMT 450.« Zato so se v omenjenem podjetju odločili, da razvijejo svojo napravo.
Obdobje »ceglov«, kakor so rekli tem težkim telefonom, ki jih ni bilo mogoče spraviti v žep, se je končalo leta 1998, ko je Mobitel Sloveniji predstavil cenovno dostopni mobi.
Reglja z ericssonom GA 628 (leta 1996) je bila namenjena odraslim; ta telefon je bil, kot je mogoče izvedeti v Muzeju pošte in telekomunikacij, takrat verjetno najbolj uporabljan telefon v Sloveniji in je v vsakodnevno komunikacijo uspešno uvedel pošiljanje SMS-sporočil. Tehtal je 160 gramov, v stanju pripravljenosti je zdržal 83 ur, čas pogovorov pa 125 minut.
Zaradi značilne rumene ali zelene barve je bil morda še bolj prepoznaven čuk (sagem RC 715), predvsem pa je bil to telefon, ki je v svet množičnih komunikacij več kot uspešno uvedel takratno mladino. Bil je nekoliko lažji od reglje in omogočal ravno tako za dve uri pogovorov. Bistveno več klepetanja je omogočal mobi detel ali benefon iO iz leta 1999, sledila je še mobi belka ...
Mobiji so vsaj v generacijah, ki so jih imele, za vselej zasidrali pojem mobilnega telefona, je dejala Estera Cerar, navsezadnje telefonu še vedno rečemo mobi, pa čeprav so druge družbe uvajale sorodne pakete, takratni Si.mobil, denimo, je imel Halo.
1. Prvo generacijo brezžične mobilne telefonije v Evropi so razvili v 70. letih 20. stoletja v skandinavskih državah. Na težko dostopnih in redko naseljenih območjih je bila namreč postavitev tovrstnega omrežja veliko cenejša od stacionarnega. To je bil analogni sistem NMT (Nordic Mobile Telephony), ki je deloval v frekvenčnem območju 450 MHz. Prvi tovrstni delujoči sistem so predstavili 1. septembra 1981 v Savdski Arabiji, en mesec pred uvedbo v Skandinaviji.
2. V času, ko so pri nas vpeljali sistem NMT, so v Evropi že pripravljali tako imenovani panevropski sistem GSM, ki naj bi omogočil uporabo mobilnih telefonov po vsej celini, kajti analogna mobilna omrežja so bila nezdružljiva. GSM je konec leta 1990 začel poskusno delovati v Nemčiji, pri nas so ga začeli preizkušati pet let pozneje. Osnovna naloga je bila prenos govornega signala, dodatna pa prenos podatkov. Nadgradnja GSM-tehnologije z GPRS je bila usmerjena v izboljšanje prenosa podatkov prek mobilnih omrežij.
3. Tretja generacija mobilnih omrežij UMTS se je uveljavila leta 2001. Nadgradnja standardov GSM je omogočila enostavnejšo in hitrejšo uporabo storitev ter sočasen prenos besedila, slik in zvoka.
4. LTE (evolucija na daljši rok) je četrta generacija in nadgradnja tehnologij mobilnih omrežij UMTS in HSPA, ki deluje na različnih frekvenčnih območjih.
5. 5G je najnovejša generacija mobilnih omrežij, ki v primerjavi z dosedanjimi omogoča veliko višje hitrosti prenosa podatkov in veliko krajši odzivni čas.
Vir: Muzej pošte in telekomunikacij
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji