![Maturanti Gimnazije Šentvid iz leta 1970 so bili na srečanju veseli, da se nikomur iz njihove generacije ali njihovim tedanjim profesorjem ni med epidemijo zgodilo nič hujšega. FOTO: Jure Eržen/Delo](https://www.delo.si/media/images/20220515/1194303.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
V obdobju, ko poteka letošnja matura, so se na Gimnaziji Šentvid v Ljubljani zbrali maturanti vseh petih razredov iz leta 1970. Proslavili so okroglo 50. obletnico mature, ki so jo praznovali leta 2020, a so druženje takrat, ko je bila epidemija zaradi koronavirusa v največjem razmahu, morali preložiti. Srečanje in obujanje spominov pa ni bilo zato nič manj veselo, zanimivo in pestro. Skupaj so ugotavljali, da je šola življenje in tudi življenje je šola.
Pripravili so zanimiv program, začeli so z zborom maturantov na šolskem igrišču, pripravili so film Naš čas 1966–1970, v katerem so obudili vse pomembnejše dogodke v tistem času, in razstavo z istim naslovom v prostorih športne dvorane Gimnazije Šentvid. Predvsem pa so bili veseli, da se nikomur iz njihove generacije ali njihovim tedanjim profesorjem ni med epidemijo zgodilo nič hujšega. Srečanja sta se udeležila tudi profesorica matematike Anica Benkovič, ki bo letos slavila sto let, in profesor zgodovine Jaša Kordić, ki so mu pravili Gusar in bo letos praznoval 96 let, bil pa je tudi njihov zadnji ravnatelj.
Spomnili so se ponedeljka v septembru 1966, pred slabimi 56 leti, ko so se gimnazijci prvih letnikov, vsi preplašeni, prvič zbrali na šolskem igrišču, ki je bilo takrat pokrito z lešem, in se zmedeno potikali naokrog, ne vedoč, ne kod ne kam. »Pa je zagrmelo z neba ali od tam nekje …« in zagledali so legendarnega nekdanjega ravnatelja Staneta Medveda (1903–1982). Spominu na ravnatelja, ki je delal red v njihovi generaciji prvi dve leti, so ob 50. obletnici mature pripravili poklon.
»Bil je strog, zahteven, radikalen, glasen, z grmečim glasom, a tudi razumevajoč in pripravljen pomagati. Celo pritisnil je na kakšnega profesorja, na primer kemije, da je kakšnemu gimnazijcu na robu dal odrešilno dvojko. Bil pa je strah in trepet kadilcev, špricarjev, še bolj neprevidnih dolgolascev, ki jih je pograbil, odvlekel v svoj kabinet ter tam ta problem zreduciral s slovitimi dolgimi škarjami, ne sicer ravno po zadnji modi,« je uvodoma pripovedoval njihov sošolec Marko Kožar, ki se je takrat delal, da jih je prišel poučevat o tehnični vzgoji; pozneje pa je trikrat kandidiral za predsednika republike. Njegovi sošolci se pošalijo, da je prehitro odnehal, saj bi počasi v skupnem seštevku lahko nabral dovolj odstotkov za zmago.
Pri ravnatelju Medvedu jo je najslabše odnesla kakšna za njegov okus preveč naličena gimnazijka. »Z njo je obračunal kar pred vsemi v razredu, jo čisto nič nežno in romantično odvlekel do umivalnika in ji pred vsemi opral obraz. Fantje v klopeh so bili ob tem modro tiho in poskušali ne pokazati, kaj si mislijo. Dekleta še bolj.«
Ne prav redko je tudi zapela njegova medvedja roka in glasno tlesknila po obrazu kakšnega neubogljivega ali mencajočega dijaka: »Vseeno smo ga gimnazijci imeli radi, ker je bil do nas pošten, iskren, odločen, vedel je, kaj hoče, in to tudi dosegel. No, morda pa ostriženi fantje in oprana dekleta niso delili prav takšnih čustev do Medveda. Počiva naj v miru. Kakršnega smo poznali, je red tam gori gotovo kaj hitro naredil,« so sklenili spomine nanj.
Nato so spet sedli v šolske klopi v predavalnici, nekdanjem plavalnem bazenu, ki je začel delovati februarja 1970, nekaj mesecev pred maturo generacije 1970, in si ogledali film z naslovom Naš čas 1966–1970, pripravil ga je Igor Mravlja.
V prostorih športne dvorane Gimnazije Šentvid so si ogledali razstavo učbenikov, zvezkov in dokumentov iz obdobja od 1966 do 1970, ki so jo pripravili organizatorji srečanja. Koordinatorica med njimi in sedanjim ravnateljem Jako Erkerjem, ki je prav tako maturant te gimnazije iz leta 1981, je bila profesorica športne vzgoje Nevenka Omerzu - Beba, iz šentviške maturantske generacije 1973; kot prva ženska je pretekla tradicionalni 90-kilometrski smučarski maraton Vasa na Švedskem, a ker ženskam ni bilo dovoljeno nastopiti, je sodelovala ilegalno, preoblečena v moškega, na bratovo ime, ki je prav tako maturant generacije 1970. Razstavili so tudi tri ženske obleke z maturantskega plesa, med njimi je modra oblekica, v kateri je Daša Capuder zmagala na slovenskem lepotnem tekmovanju.
Na ogled je bilo prav tako gimnazijsko glasilo Utripi, ki je večkrat zmagalo kot najboljše gimnazijsko glasilo. Med drugimi ga je urejal slovenski mladinski pisatelj Slavko Pregl, iz maturantske generacije 1964, ki je leta 1978 izdal prvi mladinski roman o svojem času na Gimnaziji Šentvid, Geniji v kratkih hlačah, po katerem so pozneje posneli televizijsko nadaljevanko.
Spomnili so se tudi drugih znanih maturantov, med njimi novinarja in urednika Toneta Hočevarja iz maturantske generacije 1964, profesorice in publicistke Mance Košir iz generacije 1966, orodnega telovadca in dvakratnega olimpijca Miloša Vratiča iz generacije 1967, pravnika in energetskega direktorja Toneta Ipavca iz generacije 1968 ter sadjarskega in čebelarskega strokovnjaka Marka Babnika iz generacije 1969.
Ob zaključku so dejali, da jim bo ostal prijeten spomin na podoživljanje mladosti, morda tudi obnovljeno in osveženo prijateljstvo, utrnila se je prav tako kakšna skrita solza. Srečanje so končali z veličastnim mimohodom maturantske generacije 1970 skozi ljubljanski Šentvid.
Preberite še:
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji