![»Ne gre samo za to, da kot etnolog prideš in pogledaš, kakšno je to okolje fizično, ampak je bilo zame pomembno tudi tisto nesnovno,« pravi Anka Novak. FOTO: Simona Fajfar](https://www.delo.si/media/images/20230724/1488138.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Z Anko Novak sva sedeli za kuhinjsko mizo v njenem varovanem stanovanju na Vidmu, pokrito z ročno tkanim lanenim prtom. »Z bohinjskega konca je,« je dejala 90-letna etnologinja, ki je lani napisala knjigo Likovni izrazi Dobrepoljcev. Z njo se je poklonila domačim krajem, ki jih, kljub temu da je delovno življenje preživela na Gorenjskem, ni nikoli zapustila. Čeprav se nama je nit pogovora tu in tam izgubila – »Morda pa se misel vrne,« je z nasmehom komentirala svoje, kot je dejala, »usihanje govora« – ni dvoma, da je med svojim delom, ki je bilo tesno povezano s terenom, vzljubila Gorenjsko in še posebej Bohinj.
Celoten članek je na voljo le naročnikom.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji