![»Vidiš, da nismo nevarni. Če jaz med civili hodim takole kot ti, z nahrbtnikom na hrbtu, me vsi gledajo postrani in kdaj tudi kdo zahteva, naj pokažem, kaj sem ukradel. Ti pa se med nami brez težav sprehajaš z nahrbtnikom in nihče ti nič noče,« je svoje težave v večinskem okolju na mojem primeru orisal Uroš. FOTO: Voranc Vogel](https://www.delo.si/media/images/20240821/1777474.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Da so probleme ali milo rečeno slabo razumevanje med romsko skupnostjo in večinskim prebivalstvom na jugu in jugovzhodu Slovenije predolgo, po tihem in v strahu pred neprijetnimi posledicami pometali pod preprogo, je jasno vsakomur, ki tam živi ali vsaj pozna nekaj ljudi na tem koncu države. Zmes nezaupanja, nerazumevanja, strahu, predsodkov in žal tudi sovraštva je na obeh straneh potlačena tlela tako dolgo, da se je vnela, in razprave o reševanju kompleksne in dolgo zapostavljene romske problematike so znova privrele na plan po nedavnem izbruhu nasilja na Kočevskem, zlasti po napadu skupine Romov na policijsko patruljo.
Celoten članek je na voljo le naročnikom.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji