![Ni minila niti ura od klica v zdravstveni dom za Bežigradom, ko sem že odhajal z nasveti in napotnicami. FOTO DEJAN JAVORNIK/SLOVENSKE NOVICE](https://www.delo.si/media/images/20230119/1367217.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
V dneh, ko so zdravstvene teme tako kritično izpostavljene, se je težko odločiti za obisk Zdravstvenega doma Ljubljana, posebej še medijsko trenutno najbolj izpostavljenega za Bežigradom. A kdaj se je kljub temu treba odločiti za obisk osebne zdravnice – zadržano, a vendarle v veselju, da izbrana zdravnica še dela v javnem zdravstvu in da človek ni med »neopredeljenimi«.
Običajno je že sam telefonski klic v zdravstveni dom povezan z nelagodjem, skoraj s travmami. Tokrat brez razloga. Po telefonu so se mi v ambulanti dr. Anje Zidanšek oglasili na prvi klic in sestra je potrpežljivo poslušala o zdravstvenih težavah. Svoje vprašanje, kdaj lahko pridem, je morala ponoviti, saj se mi je zdelo čisto neverjetno. Naročen sem bil čez pol ure! In sem se kar odpravil tja, kjer smo se v čakalnici zbrali trije. Ko sem oddal zdravstveno kartico, je sestra resno opozorila, da bo treba počakati. No, na to je pa človek v zdravstvu res pripravljen. A ni minilo deset minut, ko sem že bil pri zdravnici dr. Tini Volčič, ki je tam nadomeščala, ji razlagal o težavah in kazal izvide ... Mlada zdravnica je opravila pregled s poznavanjem zdravniškega dela – b. p.
Ni minila niti ura od klica v zdravstveni dom, ko sem že odhajal z nasveti in napotnicami. Skoraj ni mogoče verjeti, a tudi to je izkušnja dopoldanskega obiska ZD Ljubljana Bežigrad 18. januarja letos. Vredno je, da se v časih zdravstvene krize kakšna pozitivna izkušnja tudi hvaležno zapiše.
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji