![Luka Lisjak Gabrijelčič. FOTO: Ermin Međedović](https://www.delo.si/media/images/20240119/1627685.width-660.png?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Klemenčičeve gromovniške napovedi o letenju glav je seveda težko primerjati z izjavo Nataše Pirc Musar. Predsednica je bila zelo previdna, da je ostala znotraj okvirov institucionalne dostojnosti. Na novinarjevo vprašanje, ali bi moral premier odstopiti, če bi KPK ugotovila kršitve, je odgovorila pritrdilno, vendar je pri tem poudarila, da gre le za njeno mnenje in odločitev izrecno prepustila premieru. Dovolj jasna izjava, da jo je lahko vsakdo razumel kot vrženo rokavico premieru – in dovolj diplomatsko formulirana, da bi bilo zelo težko dokazati, da je šlo za prejudiciranje odločitve KPK, kaj šele poskus vmešavanja v njeno delo. In hkrati: izrečena brez ovinkarjenja v duhu tega, kar si je bržkone želela slišati večina slovenske javnosti.
Izjava, torej, ki ji je zaradi vseh omenjenih okoliščin usojeno, da bo razjarila naslovnika (oziroma morda še bolj njegove najtesnejše sodelavce, katerih politična prihodnost je odvisna od Golobovega uspeha ali neuspeha), ki pa jo je zelo težko neposredno kritizirati. A prav to je storilo Gibanje Svoboda, ki se je proti predsednici odločilo usmeriti najtežjo retorično artilerijo, kar jih premore: predsednica je politično posegla v potekajoči pravni postopek, bremeni jo konflikt interesov, odstavljeni ministrici je dala »zatočišče« v svojem kabinetu … Očitki, ki jih ni težko razumeti, a katerih napadalnost in strupenost stoji v očitnem nasprotju z dostojanstveno in skrbno izbrano redkobesednostjo, s katero je predsednica (ki tudi sama včasih rada reče več, kot je potrebno) odgovorila na novinarjevo vprašanje. In ker javnost v tej zadevi prav gotovo bolj zanima vsebina očitkov (ali je premier res nezakonito pritiskal na policijo) kot neoporečnost postopka pred KPK, je težko videti, da bo kdorkoli, ki ni že fanatični Golobov podpornik ali redki primerek postopkovnega purista, v tem sporu pritegnil Gibanju Svoboda proti predsednici. Še zlasti ker je prvo ravnokar zajelo sapo po večmesečnem padanju podpore; druga pa je najbolj priljubljena političarka v državi. Tudi med volivci Gibanja Svobode.
Celoten članek je na voljo le naročnikom.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se