![Konec je kaviar levičarjev, tako se bomo spravili nadnje. Nad jesetre, namreč.
Foto Reuters Pictures](https://www.delo.si/media/images/20220410/1172006.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Če naše agente kaj ujezi, je zanikanje holokavsta, partizanskega boja in napada na Ukrajino. Podobno zanikanje si najraje privoščijo junaki polnih zadnjic v stanju popolne brezskrbnosti, blaginje, ob kakem pivcu, v senčki in ob hkratnem podzavestnem kljuvanju v zadnjem sivem režnju, da jim v življenju ni še čisto nič zares pomembnega ratalo. Še najbolj uspešni postanejo, ko udarijo kakšno bombastično drugačno od drugih. Kot majhni otroci. Vsaj opazili so me, si reče Norvežan na B, ki gnije v zaporu, ker je postrelil 71 vrstnikov.
Takšni zlepa ne bodo priznali, da si je kdo drznil raketirati postajališče, polno vojnih beguncev, in je z enim samim sprožilcem razmesaril več kot 50 ter ranil na stotine ljudi. Prepričujejo svet, da so mrtvi, ki ležijo po cestah z zvezanimi rokami, pokriti z odejo, v resnici igralci, s katerimi Ukrajinci črnijo in mučijo miroljubno in nič hudega slutečo prijateljsko putinsko vojsko, ki se žrtvuje s pomočjo bratskemu narodu.
Zato pride vsake toliko prav, da se po 28 letih zbudijo Pink Floyd, na primer, in posnamejo pesem Hey, Hey, Rise-Up (Ukrajina). Če drugega ne, bodo priletni Floydi nemara komu vsadili vsaj kak črviček dvoma.
Isti filoliliputinci odločno nasprotujejo protiputinskim ukrepom. Le zakaj je treba ukrepati proti oligarhom in le zakaj zdaj še proti neznanemu številu Putinovih otrok ter žena, ki skrivajo svoje »prihranke« po evropskih bankah, svoje vile in življenje na veliki nogi pa si privoščijo v evropskih mondenih krajih, še najraje v Švici. V teh vilah (in jahtah) tiči bistvena razlika med povprečnimi ruskimi in povprečnimi evropskimi sanjami. Milijoni Rusov si prav radi privoščijo evropski sanjski way of life, ne poznamo pa veliko Evropejcev, ki bi množično kupovali vile ob Volgi ali po ruski stepi in tam uživali bogato rusko družbeno in kulturno okolje. Če si torej Vladimir Vladimirovič privošči specialno operacijo v Evropi, potem naj hkrati pošteno prepove tudi vsem svojim družinskim članom pot v ta tako pokvarjeni zahodni svet.
Evropejce je že prisilil, da so si v času specialnih operacij sami odrezali vse sladkosti. Od petka ne smemo več uvažati kaviarja in vodke v Evropo. S tem sta Ursula in Vladimirovič še najbolj pomagala Janezu Ivanu, saj je s tem ukrepom dokončno odklenkalo kaviar socialistom. Pa zdaj povejte, ali Vladimirovič ni tajni Janezov sodelavec. Brez kaviar socialistov bo Janez z levim mezincem opravil na volitvah. Njegov prijatelj Viktor do pičice enako kot številni slovenski filoliliputinci verjame Vladimirju o ukrajinski medijski agresiji proti Rusiji. Vladimir je Viktorju dal častno besedo centralnega komiteja. Zato mu je Orbán hvaležno vrnil, da imajo Madžari dovolj rubljev za plin in nafto in da povsem razume Vladimirovičev položaj, saj je tudi sam moral premagati nasprotnike v Bruslju in Kijevu.
Janez Ivan sicer ni najboljši Vladimirovičev prijatelj, ampak mu bo Viktor že kako pomagal do nekaj hlapov plina in kapljic črnega zlata. Naj vas ne skrbi, kako bodo razložili precej promiskuitetne odnose v tej navezi. Niti Viktor ni ravno najboljši prijatelj Ursule von der Leyen, a zanj daje besedo prijatelj Ivan, ki se je pred dnevi rokoval celo s stricem Joejem. Janezov ljubezenski tvit prijatelju Donaldu o najšibkejšem ameriškem predsedniku Bidnu je že pozabljen, saj je veliko pomembnejše, koliko vadbišč lahko postavimo na sončni strani Alp. Če si Biden privošči naftno ljubezensko aferico celo z Madurom, zakaj se ne bi v korist političnega začaranega kroga slikal še z najšibkejšim predsednikom ljubljanskega barja!
Kdo ve, kakšna čustva in ljubezenske izjave si bodo ti isti ljudje izrekali že čez nekaj tednov, kako bo sovraštvo vplivalo na ljubezenska razmerja, ljubezen na ceno nafte, nafta na objeme, objemi na volilne izide, izidi na pikantnost tvitov, tviti na gledanost televizijskih oddaj, teveoddaje na kariere briljantnih pirkovičev, katerih skoraj edina šibkost je, da je bila njihova ustvarjalnost sto let po krivici prezrta. Zato se v svoji agenturi odločno zavzemamo, da bi konkretnemu Ivu na nacionalki omogočili večurno oddajo vsak večer med 19. in 22. uro. Šele to bi za silo popravilo stoletne krivice. Mi, butci brez kaviarja, jih bomo pa volili. Če bi nam vsaj vodko pustili! Ampak, če boste mene izvolili, prisežem, da je lahko prek madžarskih zvez zrihtam nekaj cistern. Če jih na poti ne preusmerijo, seveda.
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji