![Bencinski nož. Foto Leon Vidic](https://www.delo.si/media/images/20220508/1190107.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Pa se je zgodilo: bencin je v Furlaniji za petino evra cenejši kot v Sloveniji. Pravzaprav je to fer: če na »džiru« zmagujejo Pogačarji in Rogliči in Italijani ne premorejo več Pantanijev, se spodobi in je prav, da zamenjamo položaj tudi na bencinski lestvici. Še malo pa se bomo gnetli na črpalkah v Gorici in Trstu in od Bruslja zahtevali dovoljenje za »zamrznjeno« ceno bencina tudi v slovenskih obmejnih krajih. Sicer pa talentiran narod kolesarjev niti ne potrebuje bencina, pač pa akcijo Rogliče v vsako slovensko vas.
Zamrznjeni bencin bi gotovo obdržali, če bi volili Janeza Ivana z vsemi njegovimi buldožerji vred. Prav nam je, so sporočili njegovi zvesti zvočniki iz berlinskega TV-bunkerja, zakaj pa nismo volili pravega. Za kazen smo doživeli tisto, kar smo vedeli že ves čas; da je jastreb bombončke privezal na vrvico.
Nekaj pa vseeno ni jasno. Kaj pa tistih 279.950, ki so volili pravega vodjo, a imajo oni bencin še zmeraj zamrznjen? Je morda izšel kak tajni uradni list, ki določa, da tisti s pravo knjižico dobijo na OMV-ju in Petrolu bencin na ledu? Tako kot v Furlaniji? Ker to bi bilo pa krivično, če so glasovali za Janeza in bi jih vseeno doletela skandinavska mutacija bencinskega virusa. Saj vendarle ni tak, da bi iz slepega maščevanja do partizanov brezobzirno pomendral tudi svoje zveste ovčice. Neeee, jastreb dela za blaginjo vseh. Verjetno so višje cene bencina v izredno korist vsem, ne le petro šejkom, samo da se tega še ne zavedamo. Zasluge za napredek, ki sledi dražjemu bencinu, pa je tiček iz Jastrebarskega dobrohotno pripisal golobčku. Kako sprevrženo prisrčno!
Volitve so, kar so, prava vojna se šele začenja, z noži v hrbtih in berlinskimi bunkerji.
Odhajajoča vlada je temeljito poskrbela za blaginjo, a tudi za uravnoteženost medijskega prostora. Globinsko so počistili urednike in novinarje na nacionalki, računajoč, da Golobu vsaj še dve leti ne bo uspelo razbiti njihovega (prosto po Markešu) berlinskega TV-bunkerja. Janez je hkrati altruistično priskrbel kadre češkim lastnikom in POP teveju nekaj let ne bo treba iskati novinarjev. Golob pa mora na vse pretege študirati pravosodne labirinte, kako naj z ekspresnim čiščenjem berlinskih bunkerjev dokaže operativnost. Ni časa za počitek na lovorikah, opozarjajo noži v hrbtih in berlinski bunkerji, ki so najmočnejši Janezov adut. Volitve so, kar so, prava vojna se šele začenja. Generali, ki so študirali obramboslovje, imajo po navadi vsaj pet patrij in tri pilatuse več od navadnih inženirjev. Saj po prejšnjih volitvah Janezu prav tako sprva ni šlo. Potem pa se je začel kabaret Pokaži, kaj znaš! In zdaj imamo slovenske vrste na tržaških črpalkah.
Ko že govorimo o medijski svobodi, ni mogoče mimo Bidnove tolažbe, da se ameriški šaljivci nimajo česa bati. Nikogar ne bo strpal v sibirsko taborišče, četudi bo na žaru pekel ameriškega predsednika, je rekel Joe. Nisem povsem prepričan. Neznansko me namreč muči, zakaj si potem britanski sodniki tako zelo želijo spraviti Assangea v ZDA, kjer mu grozi 175 let zapora. Moral je ta Assange zakuhati nekaj nepremišljeno groznega. Nikoli nisem dojel, kako uspe ameriškim sodnikom kriminalce zapreti za 175 let. Ali se samo malce hecajo? In zakaj britanski sodniki tako ubogljivo sodelujejo v tej šali? Roko na srce: jaz bi bil bolj previden pri peki Bidna na žaru. Verjetno zato, ker nimam pojma. Zato še zmeraj ne razumem bistvene razlike med Assangeem in Navalnim. Najlepši del te zgodbe pa je, kako stricu Joeju pomaga celo sam moskovski car osebno. Bolj kot se tepe s sosedi in Evropejce s kleščami stiska za reproduktivne organe, bolje kaže dolarju. Kjer se pobijata dva Slovana, dolar evro prehiti. Zato tako občudujem Putinfile.
V Kopru razsaja en majcen faraonski virus. Pred časom so se okuženci prepričevali in tepli zaradi 300-metrskega stolpa, ki ga je hotel postaviti Ramzes Popo Prvi. Ko je že vse kazalo, da je virus premagan, so si zamislili osemmetrsko betonsko kozo, in to na najmanjšem možnem otočku, kjer niti trava ne raste, da bi koza preživela. Koprčani so se v hipu vžgali in zahtevajo referendum. Vprašanje je, o čem bi odločali: nekateri bi živo kozo, drugi bi tja postavili nagačeno, tretji navijajo za kozo nostro. Župan niti pomisli ne, da so Koprčani še vsakega Ramzesa doslej v mumijo zavili, kar lepo kažejo tudi izidi nedavnih volitev. Naj raje postavi svet modrih, ki mu narod zlepa ne bo mogel do živega. Kozo pa naj spusti na kak bližnji travnik, da preživi.
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji