![Pevec skupine Ribja čorba Bora Đorđević se je poslovil. FOTO: Ljubo Vukelič/Delo](https://www.delo.si/media/images/20240904/1787086.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Bora Đorđević, avtor, pevec in vodja popularne srbske rockovske skupine Riblja čorba, je v bolnišnici pristal zaradi kronične obstruktivne pljučne bolezni. Tam so ga zdravili z antibiotiki in kisikom ter ga kasneje tudi priklopili na ventilator.
Člani skupine Riblja čorba so na družabnih omrežjih sporočili: »Spoštovani prijatelji, z žalostjo vas obveščamo, da nas je zapustil naš prijatelj in brat, Borislav Bora Đorđević. Počivaj v miru, dragi naš Boki.«
Rodil se 1. novembra 1952 v Čačku, za seboj pa je pustil sina Borisa iz prvega zakona z njegovo srednješolsko ljubeznijo in ženo Dragano. Sicer je bil poročen trikrat, nazadnje s Slovenko in je zadnjih deset let tudi živel v Sloveniji.
S skupino Riblja Čorba, ki jo je leta 1978 ustanovil skupaj s kitaristom Rajkom Kojićem, baskitaristom Mišo Aleksićem in bobnarjem Vickom Milatovićem, so istega leta izdali prvi singel Lutka sa naslovne strane. Ta pesem je nakazovala njegovo poetično občutljivost za ljudi z družbenega obrobja. Nato se jim je pridružil še kitarist Momčilo Bajagić Bajaga in so izdali svoj odmevni album Kost u grlu. Bajaga je bil v zasedbi pet naslednjih albumov.
Skozi celotno kariero v obdobju nekdanje Jugoslavije je bil Bora tako rekoč dejansko kost v grlu mnogim, saj je jasno in glasno opozarjal na številne negativne družbene pojave. To je motilo številne ustanove, društva in druge dušebrižnike socialističnega reda, ki so delovali proti njemu. Bora Đorđević je premogel drzno punkovsko neposredno poezijo, odeto v oster rockovski zvok. Moji generaciji se je zdel brezkompromisen in bil za mnoge nekakšen poreden svetilnik v »sivini« takratne družbe.
Potem je začela socialistična federativna republika razpadati, Bora pa je začel zagovarjati stališča tistih ljudi in ustanov, do katerih se nam je zdel vedno ostro kritičen. To je zmedlo mnoge. Zagovarjanje srbskega nacionalizma, ki se je sprostil v vojnah, nas je začudilo. Z izjavo o »bečkih kočijaših«, s katero je pospremil odhod Slovenije iz takratne Jugoslavije, pa nas je globoko osebno užalil.
V intervjuju za Nedelo leta 2013 smo mu postavili vprašanje – Znani ste po tem, da nimate dlake na jeziku. Vam je bilo za kakšno izjavo kdaj žal? »Za svojo izjavo (v začetku 90. let je Slovence označil za dunajske služabnike in kočijaže, op. p.) sem se Slovencem že opravičil in o njej ni treba več izgubljati besed, ker je posploševala. Vsaka izjava, ki posplošuje neki narod ali kaj podobnega ... lepi nalepko, kar ni v redu in je nevljudno. To je edina izjava, za katero mi je bilo žal.«
O svojem vztrajanju v glasbenem poslu pa nam je še povedal, da »glede na to, da nas mladina še vedno posluša, sploh ne nameravam v pokoj, tako da bom gotovo umrl na odru. Čeprav smo pravkar izdali nov album, se že nabirajo nove pesmi. Če ne bi imeli kaj povedati, bi že prej nehali igrati. Ko ne bomo več imeli kaj povedati, se bomo tudi razšli. Tega ne bomo obešali na veliki zvon in naredili pet poslovilnih turnej.«
Mnogim se nam je tudi zdelo nenavadno, da je človek take družbene občutljivosti z leti postal po okužbi z virusom nacionalizma še močan homofob. Tudi na koncertu v Križankah, ki je sledil intervjuju ob 35-letnici delovanja skupine Riblja čorba, je na občinstvo naslovil nekaj neokusnih šal na račun »pedrov« in si prislužil glasen buuuuu iz občinstva.
Vsekakor je Bora Đorđević tako kot umetnik in človek vedno vzbujal pozornost in nikogar ni pustil hladnega. Vsak si je o njem izoblikoval svoje mnenje.
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo za samo 9,99€ mesečno.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji