![Za predsedniško kandidatko tradicionalne desnice je bila izbrana
na decembrskem kongresu republikancev. FOTO: Benoît Tessier/Reuters](https://www.delo.si/media/images/20220213/1131766.width-660.jpg?rev=4)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Bi Francija spomladi lahko dobila prvo predsednico države? Nekateri analitiki menijo, da bi, vsaj kot se nakazuje zdaj, aktualnega predsednika Emmanuela Macrona morda zmogla premagati le konservativka Valérie Pécresse, medtem ko ima populistka Marine Le Pen, pa naj se francoska družba še tako močno nagiba v desno, manj možnosti za triumf; vendarle ne more skriti, da o marsikateri družbeni temi ve premalo, recimo o gospodarstvu. S čim pa opozarja nase Valérie Pécresse, ki se za predsedniški položaj poteguje iz vrst republikancev?
Štiriinpetdesetletna gospa je v politiki že dolgo, od leta 2015 je predsednica Pariške regije, prej, pod predsednikom Nicolasom Sarkozyjem, je bila dvakrat ministrica: najprej za visoko šolstvo in pozneje za proračun, idejno pa se, kot jo je mogoče na kratko označiti nazorsko, postavlja k pokojnemu Jacquesu Chiracu. V Le Mondu so pred kratkim pomenljivo pridali, da se želi predvolilno otresti podobe buržujke, precej hladne in tudi konformistične pridne učenke, ki jo spremlja kot prišita senca. Zasijati hoče z vso karizmo, kolikor je, vzgojena klasično, v premožni družini in poudarjeni katoliški veri, premore – zato pa že dva meseca intenzivno daje intervjuje in piše že peto samostojno knjigo –; ali pa bo v Elizejski palači najbrž še naprej Emmanuel Macron.
Valérie Pécresse je bila za predsedniško kandidatko tradicionalne desnice izbrana na decembrskem kongresu republikancev. Čeprav jo mediji pogosto povezujejo s Sarkozyjem, ta ne govori javno o njej le lepo. Nasprotno, med drugim je izjavil, da je resda delovna in pozna problematiko, ne premore pa prav veliko fantazije. Ali da je dolgočasna in gotovo z manj talenta kot druge političarke iz njegove ministrske ekipe. Ali da še kar naprej citira Chiraca ... Menda ji je celo zameril, ker mu je srečno novo leto voščila s sms-jem, medtem ko je bil, tako so Sarkozyja citirali v Le Mondu, Macron precej bolj ljubezniv, saj ga je poklical in zatem povabil na kosilo. Da sta se moža med prijetnim obedovanjem že delovno pogovarjala o času po volitvah, celo o nekaterih ministrskih imenih, denimo Christine Lagarde, daje misliti mnogim: če se bodo Sarkozy in sarkozisti predvolilno uradno postavili za Macrona, se lahko Valérie Pécresse najbrž obriše pod nosom za zmago ... In vendar kandidatka za Elizej za zdaj menda nič kaj ne moleduje za podporo nekdanjega predsednika, zato pa se je že obrnila k nekdanjemu premieru Françoisu Fillonu.
Po precejšnjem javnomnenjskem navduševanju nad Valérie Pécresse, ki misli ekonomsko liberalno, pri vprašanju migracij pa je precej ostra, ji zadnje dni naklonjenost nekoliko upada. Zdaj sta si z Macronom na prvem mestu bolj oddaljena, precej blizu pa z Marine Le Pen: obema političarkama pripisujejo okoli 16 ali 17 odstotkov v prvem krogu predsedniških volitev 10. aprila. A dneva ne kaže soditi pred večerom ...
Hvala, ker berete Delo že 65 let.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji