Princ Filip je mladega prestolonaslednika
Charlesa prisilil v zakon s
princeso Diano. Princ Charles je prva leta zakona z Diano skoraj vsak dan klical
Camillo Parker Bowles. Mlada princesa ni poznala kraljevega protokola in člani kraljeve družine so se norčevali iz nje. Kraljica
Elizabeta II. je britanskim časopisom razkrila svoje nestrinjanje z
Margaret Thatcher. Princ Filip je bil vpleten v afero Profumo.
To je kratek izsek dolgega seznama »napak«, ki jih očitajo ustvarjalcem Netflixove televizijske serije
Krona. Ti so si pred štirimi leti zadali nadvse nehvaležno nalogo – iz skoraj sedem desetletij dolgega staža kraljice Elizabete II. na čelu britanske monarhije ustvariti nepozabno televizijsko oziroma spletno izkušnjo in z njo tudi najboljšo upodobitev fenomena Windsor doslej. Nalogo so nedvomno opravili, toda njihov uspeh je za marsikoga imel previsoko ceno.
Zgodovina in fikcija
Malo filmskih in televizijskih stvaritev povzroči tako angažirano zanimanje javnosti, kot ga je z dosedanjimi štirimi sezonami
Krona. Na eni strani so za to krive odlična igra, prelepa produkcija in osrednja tema, ki od nekdaj buri domišljijo, na drugi opazne razlike med dejanskimi zgodovinskimi opisi dogodkov in načinom, kako so bili v tv-seriji ti dogodki prikazani milijonom gledalcem na Otoku in po svetu.
![Da je kraljica Elizabeta II. britanskim časopisom razkrila nestrinjanje s tedanjo britansko premierko Margaret Thatcher, naj bi bila »nedoslednost« nadaljevanke. Foto: Kieran Doherty/Reuters](/media/images/20201201/830239.width-660.jpg)
Da je kraljica Elizabeta II. britanskim časopisom razkrila nestrinjanje s tedanjo britansko premierko Margaret Thatcher, naj bi bila »nedoslednost« nadaljevanke. Foto: Kieran Doherty/Reuters
Zgodovinarji so na nedoslednosti opozarjali že v prejšnjih sezonah, v katerih smo lahko spremljali prva desetletja nove elizabetinske dobe – od prevzema prestola in prilagajanja na novo vlogo v povojnem svetu do sueške krize ter odraščanja najmlajših članov kraljeve družine. Oddaljenost tistega časa morda najbolje pojasni, zakaj je bilo šele v četrti sezoni, v kateri so v ospredju dogodki iz osemdesetih let prejšnjega stoletja, mnogim jasno, da ne gledajo dokumentarne, ampak zgodovinsko nadaljevanko, v kateri imata umetniška svoboda in zabavanje občinstva prednost pred nizanjem dejstev.
O napakah je dejansko težko govoriti. Ustvarjalci so v intervjujih pojasnili, da so to bile zavestne odločitve – upodobitve, ki temeljijo na zgodovinskih dogodkih, a velikokrat nimajo zveze s tistim, kar se je v resnici zgodilo. V najboljšem primeru so ugibanja o, ne pozabimo, resničnih ljudeh.
Opozorilo gledalcem
Takšen holivudski pristop do zgodovine ni nov, a je nedvomno sporen; rešitev se ponavadi skriva v zatekanju k strokovni literaturi oziroma delom, ki jih vodi predvsem iskanje resnice in ne njeno prilagajanje za boljši dramatični učinek. Toda veliko ljudi, ki si bo ogledalo
Krono, so opozorili kritiki, se bo preprosto zadovoljilo s fikcijo.
![Četrta sezona tv-serije govori tudi o razmerju princa Charlesa s Camillo Parker Bowles. Foto: Ben Stansall/AFP](/media/images/20201201/830227.width-660.jpg)
Četrta sezona tv-serije govori tudi o razmerju princa Charlesa s Camillo Parker Bowles. Foto: Ben Stansall/AFP
Rešitev, ki jo vidijo v kraljevih in vladnih krogih, je opozorilo na začetku vsake epizode. Da je to dolžnost ustvarjalcev tv-serije, sta javno povedala tako
Charles Spencer, brat pokojne princese Diane, kot britanski minister za kulturo
Oliver Dowden. »Nadaljevanka je lepo producirano fiktivno delo. Tako kot pri drugih televizijskih stvaritvah bi moral Netflix na začetku opozoriti na to,« je minister poudaril v intervjuju za
Mail on Sunday. »Brez tega se bojim, da bi lahko celotna generacija gledalcev, ki niso doživeli teh dogodkov, fikcijo zamenjala za resničnost.«
Komentarji