![»V tem, da se je kdo od najboljših odločil za študij v tujini, nikoli nisem videl problema. Problem vidim v ravnodušnosti naših univerz,« pravi Ivan Lorenčič. FOTO: Blaž Samec/Delo](https://www.delo.si/media/images/20220627/1225809.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Navadno pravimo, da bo šele čas pokazal, kako je nekdo zaznamoval ustanovo, ki jo je vodil vrsto let. V primeru Ivana Lorenčiča, dolgoletnega ravnatelja II. gimnazije v Mariboru, ki jo je leta 1971 zapustil kot maturant in lani kot upokojenec, pa je že jasno, da bo še naprej sinonim za to ugledno šolo. Pogovor o njem je neizogibno prepojen z mejniki razvoja II. gimnazije, ki je na desnem, manj uglednem bregu Drave, dolgo veljala za gimnazijo vozačev. Pogovarjala sva se v kavarni blizu Prve gimnazije, saj tudi Lorenčič že dolgo živi v centru Maribora, torej na levem bregu Drave.
Ravnatelj II. gimnazije v Mariboru je postal pred štiridesetimi leti, pri svojih tridesetih, in jo je vodil – vmes je bil direktor zavoda za šolstvo – enaintrideset let. V tem času je Slovenija tudi po njegovi zaslugi dobila gimnazijske oddelke za mednarodno maturo. Lani se je upokojil, a ostal sodelavec obšolske dejavnosti, ki ima na tej gimnaziji že tridesetletno tradicijo. To je English Student Theatre, ki je z odličnimi muzikali osvojil odre po vsej Sloveniji in tudi v tujini. Prav tako še naprej sodeluje s šolo s programom mednarodne mature United World College v Mostarju. Dar za pisanje, ki ga je pred leti uporabil za knjigo Moje življenje z drugo, v zadnjem času dokazuje kot kolumnist enega od slovenskih dnevnikov. Njegova velika ljubezen je tudi nogomet. Pred tridesetimi leti je malo manjkalo, da bi na II. gimnaziji ustanovili odbojkarski klub, ki bi igral v slovenski drugi ligi.
Celoten članek je na voljo le naročnikom.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji