Tehnične motnje, zamrznjeni zasloni, zapoznele reakcije, utišani govori in slaba resolucija so bili na tokratni, že 78. podelitvi zlatih globusov tako rekoč zapisani v scenariju. Da bi podelitev prek zooma tekla gladko, pač res ni bilo mogoče pričakovati. To pa ni bilo edino, kar je zaznamovalo letošnjo podelitev zlatih globusov.
Vsaka s svojega dela obale sta na deljenem zaslonu, ki je ustvarjal občutek nekakšne navidezne povezanosti, ceremonijo povezovali Tina Fey iz dvorane v newyorškem Rockefellerjevem centru in Amy Poehler iz hotela Beverly Hilton v Los Angelesu. Avditorija nista bila prazna, napolnili so ju delavci, ki so bili med pandemijo v prvih »bojnih« vrstah. Nominiranci so gledalce v večini pozdravljali prek zaslonov iz hotelov ali pa kar iz svojih dnevnih sob, kjer so osamljeni ali pa v družbi najbližjih oziroma hišnih ljubljenčkov v večernih oblekah posedali v domačih naslanjačih. Zlati globusi so od nekdaj sloveli po zabavnih in sproščenih podelitvah, tokrat pa so mnogim zadali dobro znane simptome »zoomovske izčrpanosti«.
Boratova vrnitev
Čeprav so ob razglasitvi nominirancev mediji hvalili raznovrstnost tokratnih tekmovalcev, je na samo žirijo, ki podeljuje nagrade – Združenje tujih dopisnikov Hollywooda, nekaj dni pred podelitvijo padla temna senca.
LA Times je namreč razkril, da med 87 člani združenja ni niti enega temnopoltega filmskega novinarja in kritika. Takoj se je javno s pepelom posula nekdanja predsednica združenja Indijka Meher Tatna in povedala, da med njimi ni bilo temnopoltega člana vsaj zadnjih 20 let, in obljubila, da se bodo v prihodnje potrudili »ustvariti okolje, v katerem raznolikost članstva ne bo izjema, ampak norma«. A kljub spoznanju jim niti voditeljici na njihovi lastni ceremoniji nista ostali dolžni.
»Za mnoge med nami ima sezona nagrad sladko-grenak priokus. Že samo dejstvo, da smo leta 2021 in se šele začenjamo pogovarjati o teh temah.«
Igralka in režiserka Regina King
Rasizem, izključevanje, seksizem, provincializem in komercialnost že desetletja omadežujejo mašinerijo podeljevanja hollywoodskih nagrad. »Za mnoge med nami ima sezona nagrad sladko-grenak priokus. Že samo dejstvo, da smo leta 2021 in se šele začenjamo pogovarjati o teh temah. Po drugi strani pa sem vesela, da postajajo to teme pogovora, in upam, da bodo to ostale še nekaj časa,« je, denimo, povedala Regina King, poleg Zhaove in Emeral Fennell
(
Obetavna mladenka) nominirana v kategoriji za najboljšo režijo za svoj prvenec
Noč v Miamiju. Vzrok za veselje sta vendarle prinesli nagradi za glavno moško in žensko vlogo, v filmih, ki se poklonita zgodovinskemu in kulturnemu vplivu jazzovske glasbe.
![Globus je prejela tudi Andra Day (zgoraj levo), ki je upodobila legendarno pevko Billie Holiday v drami <em>Združene države proti Billie Holiday. </em>FOTO: Christopher Polk/AFP](/media/images/20210301/891005.width-660.jpg)
Globus je prejela tudi Andra Day (zgoraj levo), ki je upodobila legendarno pevko Billie Holiday v drami Združene države proti Billie Holiday. FOTO: Christopher Polk/AFP
Globus je prejela Andra Day, ki je upodobila legendarno pevko Billie Holiday v drami
Združene države proti Billie Holiday, pričakovana posthumna nagrada pa je doletela tudi Chadwicka Bosemana za vlogo trmastega trobentača v filmu
Ma Rainey's Black Bottom.
Sacha Baron Cohen, ki je postal prvi igralec, ki je v razmaku 15 let osvojil dva zlata globusa za vlogo istega lika –
kazahstanskega novinarja Borata Sagdijeva, se je ob prisrčno navdušeni in nadvse ponosni soprogi na ves glas zahvalil »vsem popolnoma belim hollywoodskim tujim dopisnikom« in pohvalil svež talent svojega soigralca Rudyja Giulianija, ki je z enim samim odpenjanjem hlač nasmejal milijone gledalcev. Boratova vrnitev v deželo Jenkijev je Američane navdušila in prislužil si je globus za najboljšo moško vlogo, njegov
Borat: Naknadni film pa je zmagal še v kategoriji muzikalov in komedij. Cohenova bolgarska soigralka Maria Bakhalova, ki je veljala za favoritinjo med ženskimi glavnimi vlogami v muzikalu ali komediji, pa je prepustila nagrado Rosamund Pike (
I Care A Lot).
Sočutje podira prepreke
Podelitev, zavita v škandal, je sicer minila v znamenju zgodovinske zmage ameriške režiserke kitajskih korenin
Chloé Zhao in njene Dežele nomadov. V 78 letih podeljevanja nagrade je Zhaova šele druga zmagovalka v kategoriji najboljše režije. Odkar je zlati globus za režijo romantičnega muzikala
Yentl prejela Barbra Streisand (ki je tudi edina režiserka, ki je bila v tej kategoriji nominirana dvakrat – še za
Princa plime, 1992), je minilo 37 let. Chloé Zhao je podrla še en rekord, postala je prva azijska (ženska) filmarka s to nagrado. Pred tem je preboj skozi
belo zaveso uspel njenemu kolegu Angu Leeju s
Prežečim tigrom, skritim zmajem in
Goro Brokeback.
![<em>Dežela nomadov</em> pripoveduje zgodbo Fern (Frances McDormand), vdove v poznih srednjih letih, ki se po izgubi službe preseli v avtodom in se pridruži skupnosti sodobnih nomadov. FOTO: Courtesy Of Searchlight Pictures](/media/images/20210301/890593.width-660.jpg)
Dežela nomadov pripoveduje zgodbo Fern (Frances McDormand), vdove v poznih srednjih letih, ki se po izgubi službe preseli v avtodom in se pridruži skupnosti sodobnih nomadov. FOTO: Courtesy Of Searchlight Pictures
Skromna Chloé Zhao (njen
Jezdec je pred dvema letoma na Liffu tekmoval v sekciji Perspektive), ki se izkaže kot prodorna opazovalka človeških usod, se je zahvalila svojim igralcem, resničnim nomadom, da so z njo delili svoje zgodbe, in si sposodila besede enega od njih, Boba Wellsa: »Sočutje podre vse prepreke med nami. Srce bije s srcem. Tvoja bolečina je moja bolečina. Vse si pomešamo in delimo.« Sočutje je namreč tisto, kar je 38-letna režiserka spoznala ob snemanju svojega tretjega celovečernega filma, ki pripoveduje zgodbo Fern (Frances McDormand), vdove v poznih srednjih letih, ki se po izgubi službe preseli v avtodom in se pridruži skupnosti sodobnih nomadov. Film spregovori tako o posledicah ekonomske krize kot o socialni izoliranosti ljudi, ki v poznih letih ostanejo brez službe in se znajdejo na cesti.
Kraljevala je Krona
Voditeljici sta gledalce pomirili, da je v časih, ko filme gledamo pretežno na telefonih, zmeda, kaj je vsebina, narejena za televizijo, in kaj kinematografski film, povsem upravičena. »TV-serije so tisto, kar brez težav gledate pet ur zapored, filmi pa tisto, česar sploh ne gledate več, ker so dolgi samo dve uri. Saj nihče noče sedeti dve uri pred tevejem – ampak pet krat po eno uro.«
Absolutna zmagovalka je TV-serija Krona s štirimi zlatimi globusi.
Na drugem mestu se s po dvema kipcema gnetejo Dežela nomadov, Borat: Naknadni film, animirani film Duša ter seriji Damin gambit in Schitt's Creek.
Za kratke noči pred TV-zasloni je gotovo poskrbela Netflixova serija
Krona, ki v štirih sezonah podrobno prikazuje zasebno in javno življenje angleške kraljice Elizabete II. Izredno zgodovinsko serijo, tudi po zaslugi vrhunske igralske zasedbe, so okronali s štirimi zlatimi globusi, tako je obveljala za absolutno zmagovalko podelitve. Kipce so si prislužili Gillian Anderson v vlogi Železne Lady, Emma Corrin za vlogo nedolžne in izgubljene princese Diane in Josh O'Connor za vlogo uglajenega in nesrečno zaljubljenega princa Charlesa.
![Za kratke noči pred TV-zasloni je gotovo poskrbela Netflixova serija <em>Krona</em>. Emma Corrin je za vlogo nedolžne in izgubljene princese Diane dobila zlati globus. FOTO: Netflix](/media/images/20210301/890995.width-660.jpg)
Za kratke noči pred TV-zasloni je gotovo poskrbela Netflixova serija Krona. Emma Corrin je za vlogo nedolžne in izgubljene princese Diane dobila zlati globus. FOTO: Netflix
Največji osmoljenec večera je ostal David Fincher, ki je ob
Kroni s svojo črno-belo dramo
Mank vodil s šestimi nominacijami, a ostal praznih rok. Prav tako pričakovanega uspeha niso poželi filmi
Obetavna mladenka, Oče in
Sojenje čikaški sedmerici, ki je od petih nominacij osvojil le globus za scenarij. Morda se jim oddolžijo na oskarjih.
Jane Fonda: Zgodbe nas lahko resnično spremenijo Tudi Jane Fonda, ki je prejela nagrado Cecila B. DeMilla za življenjsko delo, se je v zahvalnem govoru dotaknila glavne teme tokratne podelitve. Njen koncizni in modri nagovor je bil po jokavih, vzhičenih, zmedenih in nepripravljenih zahvalah prava osvežitev. Najprej se je sprehodila skozi vsebine filmov (poleg žirije je bila bržkone med redkimi, ki so videli večino nominiranih naslovov), ki so jo preteklo leto ganili s svojimi zgodbami. »Prav zgodbe lahko spremenijo naša srca in misli. Lahko nam pomagajo, da stvari uzremo v drugačni luči. Nam vzbudijo empatijo. […] Zato nas tudi številni misleci, Buda, Mohamed, Jezus in Laozi, nagovarjajo skozi zgodbe, poezijo in metafore, saj nelinearne, necerebralne forme, kakršna je tudi umetnost, nagovarjajo na drugačni frekvenci. Ustvarjajo novo energijo, ki nas pretrese, odpre in podre prepreke, da lahko vidimo in slišimo tudi tisto, česar se bojimo. […] Zgodbe nas resnično lahko spremenijo. A obstaja zgodba, pred katero smo si v industriji zatiskali oči in ušesa – zgodba o tem, katere glasove smo se odločili povzdigovati in katere utišati. Zgodba o tem, komu je dovoljeno sedeti za mizo in kdo je izključen iz soban, v katerih se sprejemajo odločitve,« je govorila legendarna igralka in pozvala k vključevanju raznovrstnosti na vseh ravneh odločanja, da bi vsaka zgodba dobila priložnost biti slišana in videna. »Navsezadnje umetnost ni zgolj od nekdaj hodila v korak z zgodovino, ampak je to pot tudi vodila. Bodimo torej vodje,« je pozvala skesano združenje podeljevalcev zlatih globusov.
Komentarji