![Religiolog Aleš Črnič ugotavlja, da smo v sodobnem svetu že dolgo priča konservativni kontrarevoluciji. FOTO: Blaž Samec/Delo](https://www.delo.si/media/images/20231211/1590114.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
Beti Burger se je z religiologom, profesorjem Alešem Črničem pogovarjala o tem, da je v Sloveniji težko o religiji govoriti poglobljeno, ker je spolitizirana in o njej ne vemo skoraj nič. Religija ni samo dobra in ni samo slaba, opozarja.
Religija, če si to priznamo ali ne, močno vpliva na naše življenje. Je del veliko vidikov našega vsakdana, vedno pa je treba nanjo gledati v kulturnem in zgodovinskem kontekstu in jo razumeti v njeni večplastnosti, opozarja sogovornik. Razloži, da ima islamofobija, kakršni smo priča danes, v zahodnih kulturah zelo dolge korenine, ki segajo vsaj tisoč let nazaj.
»Strah pred islamom in stereotipne predstave o njem so močno prisotni tudi v slovenskem ljudskem izročilu. Če pogledamo osnovnošolske učbenike, na številnih mestih vidimo stereotipizirano podobo Turka, ki je nekritično zreducirana na religijsko identiteto, predvsem pa je ta musliman prikazan kot nasilnež, barbar. Tak sploščen pogled je danes vseprisoten v sodobni zahodni kulturi. Še posebej po 11. septembru 2001, tem simbolnem začetku našega stoletja in tisočletja, ko je Busheva administracija ves svet potisnila v vojno proti terorizmu, ki temelji na črno-beli matrici: kdor ni z nami, je proti nam.« Irak so ZDA z našo tiho privolitvijo zbombardirale v prah, četudi med teroristi na tistih letalih ni bilo nobenega Iračana, velika večina jih je prišla iz Savdske Arabije, ki pa ostaja nesporna prijateljica Zahoda. Zaradi (geo)političnih in ekonomskih razlogov. Zaradi nafte. »Kljub temu da v Savdski Arabiji vlada ena najbolj konservativnih in surovih oblik islama, kjer še danes sekajo roke, kamenjajo, javno ubijajo.«
Kot je jasen Črnič, religija ni samo nekaj dobrega ali samo nekaj slabega. »Že v prvem letniku skušam študentom pokazati, kako pomemben del človeške družbe in kulture je religija, njene pogosto izjemno konstruktivne potenciale za posameznika, za družbene skupine, za družbo kot celoto. Hkrati pa na temelju žal preštevilnih zgodovinskih in sodobnih kazalcev obravnavamo njene destruktivne potenciale. Religije lahko iz človeka prikličejo tisto najboljše, a tudi najslabše in najbolj grozno.
Celoten članek je na voljo le naročnikom.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se