![Te pesmi je treba znati na pamet, so zemljevid za boljše razumevanje in polnejše, iskrenejše živetje življenja, o poeziji Danijela Dragojevića in Veronike Dintinjana pravi Anja Zag Golob. FOTO: Jože Suhadolnik](https://www.delo.si/media/images/20220320/1156199.width-660.jpg?rev=1)
Neomejen dostop | že od 9,99€
V nadaljevanju preberite:
Danes smo se – kar tako, morda celo ne da bi vedeli – prebudili v poezijo. Svetovni dan poezije, ki ga 21. marca že tradicionalno zaznamujemo (tudi) z maratonskim branjem pesnikov in pesnic na številnih lokacijah po Ljubljani, tudi tokrat prinaša širok in raznolik nabor piscev.
Branje moderira pesnik Dejan Koban, ki je ob lanskem svetovnem dnevu poezije za Delo dejal, da se »število subvencioniranih pesniških zbirk iz leta v leto manjša, posledično se s poezijo ukvarja vse manj založb, posledično izide vse manj knjig in še manj prvencev, in potem smo tu, pred breznom. Pred desetletjem se je v Ljubljani vsako leto pojavilo okoli pet novih pesnic in pesnikov, zdaj govorimo o nekaj letih. Etablirane založbe običajno izdajo dva prvenca letno, zato se lahko zgodi, da kakšno leto nimamo nobene prve pesniške knjige.«
Ob tem se slovenski pesniški prostor ponaša s tudi v svetovnem merilu vrhunskimi pesnicami in pesniki. Nekatere od njih smo povprašali o njihovih najljubših domačih in tujih pesniških zbirkah, saj – kot pravi Veronika Dintinjana – vsemu navkljub »nismo povsem nemočni; dokler ogenj še živi, dokler premoremo uvid, iskrenost in pogum pogledati v temo. In nekaj nežnosti.«
Celoten članek je na voljo le naročnikom.
Berite Delo 3 mesece za ceno enega.
NAROČITEObstoječi naročnik?Prijavite se
Komentarji